Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 1780/2006. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
Az eljárás megindulása
A panaszos beadványában Kisvárda Város Polgármesteri Hivatal Szociális Osztálya és Gyámhivatala (a továbbiakban: gyámhivatal) nagyszülői és apai kapcsolattartással összefüggő végrehajtási eljárását sérelmezte. A gyámhivatal apai és nagyszülői kapcsolattartás szabályozása tárgyában elhúzódó eljárását OBH 2604/2005. számon vizsgáltam. A 2005. június 13-án kelt jelentésemben megállapítottam, hogy a gyámhivatal indokolatlanul elhúzódó eljárásával a jogállamiság elvéből eredő jogbiztonság, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog sérelmét okozta. A hivatkozott számú jelentésem írásakor az apai és a nagyszülői kapcsolattartás szabályozása még folyamatban volt. 
A panaszos jelen beadványával kapcsoltban is felmerült alkotmányos jogok sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján újabb vizsgálatot indítottam. 
A gyámhivatal vezetőjétől tájékoztatást és az ügyben újonnan keletkezett dokumentumok másolatának rendelkezésemre bocsátását kértem.

A megállapított tényállás 
I. Az apai nagyszülő 2004. május 17-én a gyámhivatalnál kérte az unokáival való kapcsolattartás szabályozását. A kapcsolattartást a gyámhivatal 399-30/2005. számú, 2005. július 4-én kelt határozatával szabályozta. A határozat szerint a nagyszülő minden hónap második és negyedik hetének szombatján 14 órától 16 óráig tarthat kapcsolatot unokáival a gyermekjóléti szolgálatnál, ahonnan nem viheti el őket. A gyermekek anyja a határozatot megfellebbezte. A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatala (a továbbiakban: megyei gyámhivatal) 20528/2005. számú, 2005. augusztus 11-én kelt határozatával az első fokú döntést részben megváltoztatva rendelkezett az elmaradt kapcsolattartások pótlásáról, a gyermekjóléti szolgálatot felkérte a család alapellátásban való gondozására. A megyei gyámhivatal a nagyszülői kapcsolattartás foganatosítására kijelölt helyszínén és idején nem változtatott. 
A panaszos a gyámhivatalnak többször jelezte, hogy az anya a nagyszülői kapcsolattartást nem biztosítja. A gyermekjóléti szolgálat szeptember 17-én kelt, részemre megküldött tájékoztatása szerint a nagyszülői kapcsolattartásra az anya a gyermekeket egy alkalommal – augusztus 6-án – vitte el. A nagyszülő a kapcsolattartásokon mindig megjelent. Az anya a végrehajtás érdekében nem működött együtt a gyermekjóléti szolgálattal.
A panaszos édesanyja szeptember 28-án kérte a kapcsolattartás végrehajtásához a gyámhivatal közreműködését.
A gyámhivatal a nagyszülőnek december 7-ére adott személyes meghallgatásra időpontot, a gyermekek anyját december 12-ére idézte.
A nagyszülő december 21-én – idézés nélkül – megjelent a gyámhivatalban. Jegyzőkönyvbe mondta, hogy unokáival kapcsolatot csak egyszer tudott tartani, végrehajtást kért.
A gyámhivatal december 27-én a gyermekjóléti szolgálattól ismét tájékoztatást kért a nagyszülői kapcsolattartásról, a szolgálatot felkérte, hogy az anya és a gyermekek lakóhelyén készítsen környezettanulmányt. A szolgálat vezetője tájékoztatójában jelezte, hogy az anya a kapcsolattartásokra nem viszi el a gyermekeket. Környezettanulmányt az anya lakásán nem tudtak készíteni, mert a családgondozónak senki sem nyitott ajtót, az anya az írásbeli értesítésre nem reagált, telefonon sem volt elérhető. 
Az anyát a gyámhivatal 2006. január 11-ére idézte, aki a gyámhivatalban csak január 30-án jelent meg és úgy nyilatkozott, hogy a nagyszülői kapcsolattartást nem kívánja biztosítani, de a nagyszülő leveleit felolvassa a gyermekeknek, ajándékait átadja. A nagyszülő ragaszkodott az unokáival való személyes kapcsolattartáshoz.  
A gyámhivatal 47-9/2006. VI. számú, 2006. február 16-án kelt határozatával az anyát figyelmeztette.

II. A panaszos 2004 decemberében kérte, hogy a bíróság szabályozza gyermekeivel való kapcsolattartását. A kérelmet a bíróság – illetékessége hiányában – áttette a gyámhivatalhoz. Az áttétel 2005. március 17-én érkezett a hatósághoz. A gyámhivatal a panaszos kérelmét 399-42/2005. VI. számú, 2005. augusztus 23-án kelt határozatával elutasította. A panaszos a határozatot megfellebbezte. A megyei gyámhivatal – az ügyintézési határidő meghosszabbítását követően – 20528/14/2005. számú, 2005. október 19-én kelt határozatával megváltoztatta. A hatóság a gyermekek elvitelének jogával és visszaadásának kötelezettségével járó folyamatos és időszakos kapcsolattartást nem biztosított a panaszosnak. A határozat szerint a panaszos gyermekeivel ajándékozás, csomagküldés, levelezés és havi két telefonbeszélgetés útján tarthat kapcsolatot.  
A panaszos a gyámhivatalnak 2005 novemberétől folyamatosan jelezte, hogy volt felesége nem teszi lehetővé a szabályozás szerinti kapcsolattartás biztosítását, végrehajtást kért. A panaszos 2005. november 30-án kelt beadványában a megyei gyámhivatalt tájékoztatta arról, hogy az első fokú hatóság nem jár el az apai kapcsolattartás végrehajtása tárgyában. A megyei gyámhivatal 2005. december 5-én kelt és az első fokon eljáró hatóságnál 2005. december 16-án iktatott levelében kérte, hogy a hivatalvezető a panaszos beadványában foglaltakat vizsgálja ki, a szükséges intézkedéseket tegye meg, azokról a felettes hatóságot 15 napon belül tájékoztassa.
A panaszos és a nagyszülő a gyámhivatal ellen elfogultsági kifogást jelentettek be, kérték kizárásukat. A gyámhivatal is bejelentette elfogultságát. 
A megyei gyámhivatal 20010/5/2006. számú, 2006. január 11-én kelt végzésével a kizárási kérelmet elutasította.
A megyei gyámhivatal vezetője január 12-én kelt átiratában megállapította, hogy az első fokon eljáró hatóság az apai és nagyszülői kapcsolattartás végrehajtása során az ügyintézésre vonatkozó eljárási rendelkezéseket többször, súlyosan megsértette, a szükséges eljárási cselekményeket nem, vagy csak késve tette meg. A hatóság a panaszos beadványaira nem válaszolt, a neki telefonon adott tájékoztatások tartalmáról feljegyzést nem készített. A felettes hatóság eljárási jogszabálysértést is megállapított és felhívta a gyámhivatal vezetőjét az apai és nagyszülői kapcsolattartás végrehajtása tárgyában a szükséges intézkedések soron kívüli megtételére. 
A gyámhivatal az anyát és az apai nagyszülőt a kapcsolattartás ügyében január 30-ára idézte. 
Az anya jegyzőkönyvi nyilatkozata szerint az apa leveleit a gyermekeknek felolvasta, a telefonos kapcsolattól azonban eddig elzárkózott, de vállalta, hogy a jövőben – az általa megadott időpontokban – biztosítja azt. A gyámhivatal a panaszos végrehajtási kérelmét 47-5/2006. VI. számú, 2006. február 10-én kelt határozatával elutasította.
A panaszos február 24-én ismét jelezte elfogultsági kifogását a gyámhivatal eljárásával kapcsolatban.
A megyei gyámhivatal 20010/25/2006. számú, 2006. március 27-én kelt végzésével az apai és nagyszülői kapcsolattartás végrehajtására Záhony Város Gyámhivatalát jelölte ki. Az eljárás folyamatban van.

Az ügy jogszabályi háttere
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. 
15. § A Magyar Köztársaság védi a házasság és a család intézményét.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárásról (Áe.) [Hatályos: 2005. 10. 31-ig]
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül - kiskorú ügyfél esetében soron kívül, de legkésőbb tizenöt napon belül - kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg. (5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.
82. § (1) A végrehajtás módjáról a végrehajtást foganatosító közigazgatási szerv határoz. Így c) a kötelezettel szemben bírságot szabhat ki, amelynek összege százezer forintig terjedhet;

2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól [Hatályos: 2005. XI. 1-jétől]
33. § (1) Az érdemi határozatot az (5) bekezdésben meghatározott időponttól számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig törvény vagy kormányrendelet állapíthat meg. (2) Kiskorú ügyfél esetében, továbbá ha életveszéllyel vagy súlyos kárral fenyegető helyzet elhárítása indokolja, vagy ha a közbiztonság érdekében egyébként szükséges, az érdemi határozatot soron kívül kell meghozni.

149/1997. (IX. 10.) Korm. Rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
33. § (1) A gyermek fejlődését veszélyezteti, ha a szülő vagy más kapcsolattartásra jogosult a gyermeket a szülő vagy a gyermeket gondozó más személy ellen neveli, illetve a kapcsolattartásra vonatkozó jogerős határozatnak szándékosan és ismételten nem tesz eleget. (2) Ha a gyermeket nevelő szülő vagy más személy a kapcsolattartást szabályozó határozatnak önhibájából nem tesz eleget, a gyámhivatal határozatban figyelmezteti magatartásának következményeire. A határozat tartalmazza a gyermeket nevelő szülő vagy más személy felhívását a jogellenes magatartás megszüntetésére, illetve a jogellenes magatartás fenntartásának jogkövetkezményeire. (3) A (2) bekezdésben foglaltak eredménytelensége esetén, feltéve, hogy a figyelmeztetés kézhezvételétől számítva még nem telt el 1 év, a gyámhivatal az Áe. végrehajtásra vonatkozó szabályait az e rendeletben foglalt eltéréssel alkalmazza.

A vizsgálat megállapításai
A gyámhivatal a nagyszülő végrehajtási kérelméről az iktatását követő ötödik hónapban – a felettes hatóság utasítására – hozott csak érdemi döntést. A panaszos végrehajtási kérelmét is annak iktatását követő két hónappal később – ugyancsak a megyei gyámhivatal felhívására – bírálta el, akkor utasította el.  
Megállapítottam, hogy a gyámhivatal apai és nagyszülői kapcsolattartás végrehajtása tárgyában indult eljárása indokolatlanul elhúzódott. Eljárásával a hatóság visszásságot okozott a kiskorúak családi kapcsolathoz való jogával, továbbá a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő joggal összefüggésben. 
A megyei gyámhivatal azonban a jogsértést feltárta, azt saját hatáskörében orvosolta azzal, hogy, az eljárásra más hatóságot jelölt ki. Erre figyelemmel Kisvárda Város Polgármesteri Hivatal Szociális Osztálya és Gyámhivatala vezetőjénél kezdeményezéssel nem élek.

Ajánlás
Az Obtv. 20. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján azonban a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatala vezetőjét felkérem, hogy a jövőben kísérje fokozott figyelemmel Kisvárda Város Polgármesteri Hivatal Szociális Osztálya és Gyámhivatala eljárásainak jogszerűségét.

Budapest, 2006. május 8.
Takács Albert sk.