Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 1502/2006. számú ügyben

Előadó: dr. Kiss László

Az eljárás megindulása
A panaszos tulajdonában lévő pótkocsis teherautóban 2004. augusztus 19-én, Budapest területén közlekedési baleset következtében kb. 500 ezer Ft. kár keletkezett, mert egy motorkerékpáros – szabálytalanul végrehajtott közlekedési manőver miatt – nekiütközött. A balesetben a motorkerékpár vezetője könnyebb sérülést szenvedett, a motorkerékpár megrongálódott. A panaszos a járművében keletkezett kárigényét a balesetet követő kb. másfél év eltelte után sem tudta a biztosító intézet útján megtéríttetni, mert a szabálysértési eljárást folytató rendőri szerv az eljárást lezáró és vétlenségét igazoló határozatot nem küldte meg a részére, a kiadott igazolás pedig nem tartalmazta a biztosító által kért adatokat.
A panasz alapján az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. (Obtv.) 16. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el.

Az érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. 

Alkalmazott jogszabályok:
2003. évi LX. törvény a biztosítókról és a biztosítási tevékenységről
109/A. § (1) A kötelező gépjármű-felelősségbiztosítással kapcsolatos biztosítási esemény bekövetkeztekor a) a biztosított köteles a káreseményt - a kárrendezéshez szükséges adatok megadásával és a lényeges körülmények leírásával - 8 napon belül a biztosítójánál írásban bejelenteni, továbbá a káresemény kapcsán a biztosítottat érintő hatósági határozatot a kézhezvételt követő 8 napon belül a biztosító részére bemutatni. Az érvényes biztosítási szerződéssel nem rendelkező üzemben tartó a káreseményt 8 napon belül köteles a Kártalanítási Számla kezelőjének bejelenteni;

190/2004. (VI. 8.) Korm. rendelet a gépjármű üzemben tartójának kötelező felelősségbiztosításáról
2. § (1) Minden magyarországi telephelyű gépjármű üzemben tartója köteles az 1. § e) pontja szerinti biztosítóval a gépjármű üzemeltetése során okozott károk fedezetére - a (2) bekezdésben meghatározott összeghatárokig - az e rendeletben és mellékleteiben foglalt feltételek szerinti felelősségbiztosítási szerződést kötni, és azt folyamatos díjfizetéssel hatályban tartani. Gépjármű a Magyar Köztársaság területén kizárólag e feltételek fennállása esetén üzemeltethető. 
14. § (1) A károsult a biztosítási kötelezettség ellenére szerződéssel nem rendelkező üzemben tartó gépjárműve által vagy az ismeretlen gépjárművel a Magyar Köztársaság területén okozott kárának megtérítése iránti igényét - az e rendeletben foglaltak alapján a 15. §-ban foglalt kivételekkel - a Kártalanítási Számla kezelőjével szemben is érvényesítheti. A károsult kárát a Kártalanítási Számla kezelője akkor is köteles megtéríteni, ha a kárt forgalomba nem helyezett vagy a forgalomból kivont gépjárművel okozták.

1999. évi LXIX. törvény a szabálysértésekről
75. § (1) A szabálysértési hatóság, illetőleg a bíróság a határozatát azzal közli, akire az rendelkezést tartalmaz, az eljárás alá vont személlyel közölt határozatot a védővel is közölni kell.
84. § (1) A szabálysértési hatóság az eljárást határozattal megszünteti, ha a) a cselekmény nem szabálysértés, vagy azt nem a felelősségre vont személy követte el; b) az eljárás adatai alapján nem állapítható meg szabálysértés elkövetése, az eljárás alá vont személy kiléte, illetve tartózkodási helye és az eljárás folytatásától sem várható eredmény;
86. § (1) A szabálysértési hatóságnak a 79-81. §-a alapján hozott határozatával, illetőleg intézkedésével szemben az eljárás alá vont személy és jogi képviselője, valamint a rendbírsággal sújtott személy, a 84. § alapján hozott határozatával szemben a sértett panaszt tehet.

11/2000. (II. 23.) BM rendelet a szabálysértésekről szóló 1999. évi LXIX. törvény végrehajtásáról
17. § (1) A szabálysértési hatóság a határozatát írásban közli. (2) A sértettel és képviselőjével - az Sztv. 86. §-ának (1) bekezdése, 88. §-ának (1) bekezdése és 121. §-ának (1) bekezdése alapján - az eljárást megszüntető, valamint az elkövetőt a szabálysértéssel okozott kár megtérítésére kötelező határozatot kell közölni.
	17. § (2) A határozatot az Sztv. 75. §-a (1) bekezdésében foglaltakon kívül a sértettel és képviselőjével közölni kell. (2003. VI. 14-ig hatályos szöveg)

78/2002. (XII. 19.) AB határozat
Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy a szabálysértésekről szóló 1999. évi LXIX. törvény végrehajtásáról szóló 11/2000. (II. 23.) BM rendelet 17. § (2) bekezdése alkotmányellenes, ezért e rendelkezést 2003. június 15-ei hatállyal megsemmisíti.
2. A Szabs.tv. 87. § (1) bekezdés b) pontja értelmében a szabálysértési hatóság határozatának tartalmaznia kell az eljárás alá vont személy személyi adatait, a szabálysértés megnevezését, a kiszabott pénzbírság mértékét, illetve az egyéb jogkövetkezményeket. A Szabs.r. 17. § (2) bekezdése által kötelezővé tett határozati közléssel nyilvánvaló, hogy az eljárás alá vont személy személyi adatai a sértett és képviselője tudomására jutnak, akkor is, ha a sértettre nézve a szabálysértési határozat nem tartalmaz rendelkezést. A sértett jogait, eljárási pozícióját érinti a Szabs.tv. 51. § (2) bekezdése. Az 51. § (2) bekezdés a) pontja értelmében a sértett az eljárás során az őt érintő iratokat megtekintheti, azokról másolatot kérhet, illetőleg készíthet. Ugyanez a törvényi szabály mondja ki, hogy az iratbetekintés, illetőleg a másolatkészítés jogának gyakorlását úgy kell biztosítani, hogy a név kivételével az eljárás alá vont személy és az ügyben szereplő egyéb személyek személyes adatai ne juthassanak a betekintő tudomására. A Szabs.tv. e rendelkezése tehát kifejezett előírást fogalmaz meg arra vonatkozóan, hogy a sértett az eljárás alá vont személy nevén kívül más személyes adatait ne ismerhesse meg. A Szabs.r. 17. § (2) bekezdése által előírt általános közlési kötelezettség - tekintettel arra, hogy a határozat az eljárás alá vont személy személyi adatait a Szabs.tv. 87. § (1) bekezdés b) pontja szerint tartalmazza - ellentétes a Szabs.tv. 51. § (2) bekezdés a) pontjával is.

1994. évi XXXIV. törvény a Rendőrségről
90/A. § (1) A rendőri intézkedéssel járó közúti baleset során az érintett kérheti a balesetben érintett többi személy név és lakcím adatát, jogi személy, jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet megnevezését, székhelyének (telephelyének) címét, a jármű hatósági jelzésének adatát, a kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási kötvény számát és a biztosítóintézet megnevezését. Az intézkedő rendőr az adatokat az érintettel a helyszínen közli. (2) A rendőrhatóság a közúti balesettel érintett írásos kérelmére igazolást ad a baleset idejéről, helyéről, továbbá az (1) bekezdésben felsorolt adatokról. (3) A (2) bekezdésben megjelölt adatokat az eljáró rendőrhatóság a balesettel érintett, illetve a biztosítóintézet kérelmére a kárrendezési eljárás lefolytatásához a biztosítóintézetnek megküldi.

1999. évi LXXXIV. törvény a közúti közlekedési nyilvántartásról
3. § (1) A közúti közlekedési nyilvántartást (a továbbiakban: nyilvántartás) országos illetékességgel a belügyminiszter irányítása alatt álló hatósági jogkörrel rendelkező központi hivatal (a továbbiakban: Hivatal) működteti. (3) Első fokú hatósági jogkörben a nyilvántartásból a) a nyilvántartó egyedi és csoportos adatszolgáltatást, b) a külön jogszabályban meghatározott körzetközponti feladatokat ellátó települési önkormányzat jegyzője (a továbbiakban: körzetközponti jegyző) - az okmánytár, az előzetes eredetiségvizsgálati nyilvántartás és a történeti állomány adatait kivéve - egyedi adatszolgáltatást teljesít.
9. § (1) A járműnyilvántartás tartalmazza a járműtulajdonos (üzemben tartó): a) személyazonosító adatát,
19. § (1) A nyilvántartásból igényelheti(k): l) a gépjármű-felelősségbiztosítást ellátó biztosító a kárrendezési eljáráshoz a 9. § (1) bekezdésének a), b), e) és f), a (2) bekezdés a), b) és d) pontjaiban, továbbá a 9/A. § (1) bekezdésének a)-e) pontjaiban megjelölt adatokat;
21. § A nyilvántartásból adatot igényelhet magánszemély, jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet (a továbbiakban: kérelmező): a) jogának vagy jogos érdekének érvényesítése érdekében a 8. § c)-e), h), a 8/A. § b)-c), e), j) és a 9. § (1) bekezdés c) pontjában megjelölt adatok kivételével;
22. § (1) A kérelemnek tartalmaznia kell az adatfelhasználás céljának és jogalapjának igazolását, valamint az adatigénylés tárgyának azonosításához elégséges adatokat. (2) A kérelem teljesítését meg kell tagadni, ha a kérelmező az adat felhasználásának célját, illetőleg jogalapját nem vagy nem megfelelően igazolta.

Megállapított tényállás
A panaszostól, és az ügyben eljáró I. fokú szabálysértési hatóságtól beszerzett iratok alapján a következőket állapítottam meg:
A baleset helyszínén a BRFK Közlekedésrendészeti Főosztály Helyszíni-szemle Alosztálya intézkedett (Ügyszám: 01313-3054/2004. ideigl.). A balesetben megsérült motorkerékpárost mentővel kórházba szállíttatták, majd a helyszíni adatokat rögzítették. A szemle eredményét 2004. augusztus 25-én a területileg illetékes BRFK XVIII. kerületi Rendőrkapitányságnak (I. fokú szabálysértési hatóság) küldték meg. 
A szemlét végző rendőrök a kórházban ellenőrizték a motorkerékpár vezetőjét. Megállapították, hogy az általa bemutatott, B.Sándor névre szóló vezetői engedély, a sorszáma alapján eredetileg egy nő részére lett kiállítva. Az engedély a későbbi okmányszakértői vélemény szerint teljes hamisítvány volt. A motorkerékpár forgalmi engedélyét elvették, mert a jármű tulajdonosa nem kötött kötelező felelősségbiztosítást a néhány hónappal korábban vásárolt motorra. A motorkerékpár vezetője az intézkedést követően a kórházból ismeretlen helyre távozott, valódi adatait nem sikerült megállapítani.
A szabálysértési hatóság 2004. szeptember 24-én kelt 158-2580/2004. szabs. számú határozatával B. Sándor tiszafüredi lakost engedély nélküli vezetés, közúti közlekedési igazgatási szabályok megsértése, és közúti közlekedési szabályok kisebb fokú megsértése szabálysértések miatt 25.000 Ft. pénzbírság megfizetésére kötelezte.
B. Sándor a határozat ellen megalapozott kifogással élt, ezért a szabálysértési hatóság az Sztv. 84. § (1) bek. a) pontja alapján – mivel a szabálysértést nem a felelősségre vont személy követte el -  2004. december 1-én kelt újabb határozatával az eljárást megszüntette.
A balesetben vétlen tehergépjármű vezetője 2004. november 30-án megkereste a szabálysértési hatóságot, és kérte, hogy a biztosítójával közöljék a kárigény kielégítéséhez szükséges adatokat. A szabálysértési hatóság 2005. január 7-én kelt – Tájékoztatás című – válaszában közölte a baleset helyét és időpontját, a balesetben érintett járművek adatait, a motorkerékpár tulajdonosának nevét, de lakcímét nem. A tájékoztatás szerint az eljárást lezáró határozatot azért nem küldhették meg a részére, mert az Alkotmánybíróság 78/2002. (XII.19.) AB határozata a szabálysértésekről szóló 1999. évi LXIX. törvény végrehajtásáról szóló 11/2000. (II. 23.) BM rendelet 17. § (2) bekezdését 2003. június 15-ei hatállyal megsemmisítette, és ezzel „a határozatot kézhez vevő személyek köréből kivonta a sértetteket és a tulajdonosokat”. A tájékoztatóban szerepelt az a megállapítás, hogy a tehergépjármű vezetője a bekövetkezett balesettel összefüggésben szabálysértést nem követett el.
A szabálysértési hatóság előtt ismert volt a balesetet okozó jármű tulajdonosának neve és címe. Az adatokat a baleset helyszínén készült szemlejegyzőkönyv ugyan pontatlanul tartalmazta, de 2004. november 15-én - a XI. ker. Okmányiroda közlése alapján – a Helyszíni-Szemle Alosztály a pontosított lakcímet is megküldte az eljáró hatóságnak. 
A panaszos ismételt megkeresésére a szabálysértési hatóság 2005. április 18-án újabb – az előzővel lényegében megegyező tartalmú – tájékoztatást küldött. A tulajdonos címét ekkor sem közölték. 
A panaszos biztosítója – az Allianz Hungária Biztosító Rt. – 2005. 07. 27-én megkereste az I. fokú szabálysértési hatóságot, és a kárügy rendezése érdekében kérte a motorkerékpár tulajdonosa lakcímének kiadását. A szabálysértési hatóság a címet nem közölte, a kérést – válaszadás céljából - a BM Adatfeldolgozó Nyilvántartó és Választási Hivatal (KANYVH) Közlekedési Nyilvántartó Osztályához továbbította. A nyilvántartó 2005. 09. 26-án a szabálysértési hatóságnak küldte vissza a lekérdezés eredményét.
Az iratok között nem található olyan levél, vagy egyéb értesítésre utaló adat, amely arra utalna, hogy a fentieket követően akár a panaszos, akár a biztosító részére a tulajdonos címét közölték volna.
A panaszos 2006. január 25-én az Országgyűlési Biztosok Hivatalához fordult.

A vizsgálat megállapításai
A közúti közlekedés sajnálatos velejárója a közlekedési balesetek előfordulása. A balesetek következtében – amennyiben súlyosabb eredménnyel nem járnak – gyakran jelentős anyagi károk következnek be, amelyeket a kötelező felelősségbiztosítás alapján a biztosító intézetek a vétlen fél részére megtérítenek. A felelősségbiztosítás megkötésére a gépjármű üzemben tartójának kötelező felelősségbiztosításáról szóló 190/2004. (VI. 8.) Korm. rendelet az üzembentartót (tulajdonost) kötelezi. A biztosító a károkozóval szemben – jogszabályban meghatározott esetekben – visszkereseti (regressz) igénnyel léphet fel, illetve a bonus-malus rendszer keretében a károkozó jármű tulajdonosát magasabb díjfizetési kategóriába sorolja. 
Ha a kárt okozó gépjárműre nincs érvényes felelősségbiztosítási szerződés, vagy a balesetet okozó gépjármű a helyszínt elhagyta és emiatt nem volt azonosítható, a másnak okozott kárt a Magyar Biztosítók Szövetsége (MABISZ) a kártalanítási számla terhére rendezi. A kárrendezési eljáráshoz szükség van a baleset körülményeinek, a balesetben részes személyeknek és járműveknek az adataira, ideértve a felelősségbiztosítási szerződés kötésére kötelezett üzembentartó (tulajdonos) adatait is. A balesettel összefüggő rendőri intézkedés, vagy az azt követő szabálysértési eljárás során ezek az adatok a rendőrség birtokába kerülnek.
A 78/2002. (XII. 19.) AB határozat megjelenéséig a szabálysértési hatóság az eljárást lezáró és a károkozóra, valamint a vétkességre vonatkozó megállapításokat is tartalmazó határozatát a 11/2000. (II. 23.) BM rendelet alapján kézbesítette a sértett (károsult) részére. A károsult kárát a biztosító a határozat alapján rendezte. Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy a rendelet a szabálysértési eljárásról szóló törvényhez (Sztv.) képest kiterjeszti a határozat közlési körét, illetve sérti a személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok nyilvánosságáról szóló törvényt, amely szerint személyes adat csak akkor továbbítható, ha az érintett hozzájárul, vagy törvény lehetővé teszi.
A BM rendelet 2003. június 14-i módosítása után az I. fokú szabálysértési hatóságok a károsult kérésére igazolást adtak ki, melynek tartalmát – a kapott tájékoztatás szerint – a felügyeleti szerv határozta meg.
A Magyar Köztársaságban mindenkit megillet a magántitok és a személyes adatok védelméhez való jog. Ez a jog azonban épp úgy nem abszolút érvényű, ahogyan az Alkotmányban foglalt többi alapvető jog sem az: a személyes adatok védelme nem annyit jelent, hogy azokat az érintett személyen kívül semmiféle okból és semmilyen körülmények között nem ismerheti meg senki más. A személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok nyilvánosságáról szóló 1992. évi LXIII. törvény 16. § szerint az érintett jogait törvény korlátozhatja – egyebek mellett - mások jogainak védelme érdekében.
A közlekedési balesetek vétlen károsultjainak joguk van a kárigényük érvényesítéséhez szükséges pontos és gyors adatszolgáltatáshoz. Ezt a jogot a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény (Rtv.) 90/A. § közvetlenül érvényesíthetővé teszi. A törvényhely (1) bekezdése szerint „a rendőri intézkedéssel járó közúti baleset során az érintett kérheti a balesetben érintett többi személy név és lakcím adatát, jogi személy, jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet megnevezését, székhelyének (telephelyének) címét, a jármű hatósági jelzésének adatát, a kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási kötvény számát és a biztosítóintézet megnevezését. Az intézkedő rendőr az adatokat az érintettel a helyszínen közli”. 
A közlési kötelezettség értelemszerűen kiterjed a felelősségbiztosítás kötésére kötelezett tulajdonos nevére és címére is, tekintettel arra, hogy a szabályt beiktató 1999. évi LXXV. törvény indokolása szerint „az Rtv. 90/A. §-sal történő kiegészítése lehetővé teszi a közúti balesettel érintett és a biztosítóintézet számára, hogy a kárrendezéshez szükséges személyes és jármű adatokat a rendőrségtől igényelje. A kiegészítő rendelkezés ezen adatkör szolgáltatására feljogosítja a rendőrséget”. A felelősségbiztosítás kötelezettjének adatai nélkül (akár rendelkezik biztosítással, akár nem) a kárigény nem érvényesíthető, és a törvény alkalmatlanná válik a céljának betöltésére.
A törvény lehetővé teszi a károsult, illetve a biztosítóintézet írásbeli kérelmére a kárrendezési eljárás lefolytatásához szükséges adatok későbbi közlését is.
A vizsgált ügyben a szabálysértési hatóság – annak ellenére, hogy a kért adatok a rendelkezésükre álltak, sőt a panaszos részére küldött leveleikben hivatkoztak is az Rtv. idézett szakaszára – nem teljesítette sem a panaszos, sem a biztosító intézet kérését. A biztosító megkeresését indokolatlanul továbbították a nyilvántartó hivatalnak, a hivatal válaszát nem közölték az érdekeltekkel. A panaszost nem tájékoztatták arról sem, hogy érdekeltségére hivatkozva a szükséges adatok közlését közvetlenül is kérheti a nyilvántartótól a közúti közlekedési nyilvántartásról szóló 1999. évi LXXXIV. törvény alapján.
A szabálysértési hatóság az első határozata meghozatalánál figyelmen kívül hagyta azt a tényt is, hogy a baleset okozója hamis névre szóló vezetői engedélyt használt, ezért eleve indokolatlan volt B. Sándor elmarasztalása (akinek az adataival az elkövető visszaélt).
A szabálysértési eljárást megszüntető határozattal szemben az Sztv. 86. § panaszjogot biztosít a sértett részére. A 2004. december 1-jén hozott megszüntető határozatot a szabálysértési hatóság csak B. Sándor részére kézbesítette, ezáltal a panaszos (sértett) az eljárás jogerős befejezéséről nem értesült, és panaszjogával sem élhetett.
A rendőrség alkotmányos feladata az állam, és a társadalom különböző szerveinek működését veszélyeztető és sértő cselekmények megakadályozása, az állampolgárok személy- és vagyonbiztonsága, valamint alapvető jogainak védelme. A vizsgált ügyben az érintett rendőrhatóság a jogállamiságot, illetve a tisztességes eljáráshoz való jogot sértő alkotmányos visszásságot okozott azzal, hogy a rendőrségről szóló törvényben meghatározottak ellenére nem nyújtott segítséget a sértett (károsult) jogos érdekeinek érvényesítéséhez, bár erre a rendelkezésre álló adatok alapján lehetősége lett volna. A megszüntető határozat kézbesítésének elmulasztása az Alkotmány 57. §-ában deklarált jogorvoslathoz való jogot sértette.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 20. § (1) bekezdése alapján ajánlom a budapesti rendőrfőkapitánynak, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy alárendelt szervei, ezen belül a közlekedési ügyekben eljáró első fokú szabálysértési hatóságok egységesen, és az ügyfelek jogos érdekei szem előtt tartásával alkalmazzák a hatályos jogszabályokat, továbbá a jogban járatlan személyek részére is adjanak érthető tájékoztatást jogaik érvényesíthetőségéről.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 20. § (1) bekezdése alapján ajánlom az országos rendőrfőkapitánynak, hogy a Magyar Biztosítók Szövetségével együttműködve alakítsák ki a felek, illetve a biztosítók olyan együttműködési és tájékoztatási módját, amely lehetővé teszi a közlekedési balesetek károsultjai kártalanításának gyorsítását és egyszerűsítését.
Kérem, hogy ajánlásaimmal kapcsolatos állásfoglalásukról, intézkedésükről az Obtv. hivatkozott rendelkezései alapján adjanak tájékoztatást.

Budapest, 2006. március 14.

Takács Albert sk.