Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának 
Jelentése
az OBH 1131/2006. számú ügyben

Előadó: dr. Sipos Beáta
Az eljárás megindulása
A panaszos hivatalunkhoz előterjesztett beadványában sérelmezte, hogy Tiszalúc Nagyközség Önkormányzata elutasította a rendszeres szociális segély megállapítása iránti kérelmét, hivatkozva arra, hogy házastársa olyan értékű vagyonnal; egy személygépjárművel rendelkezik, mely kizárja a jogosultság megállapítását. A panaszos előadta, hogy a gépjárművet csupán lízingelik, az nem áll a tulajdonukban és arra házastársa egészségi állapota miatt, rendszeres gyógykezelése okán mindenképp szükségük van.
Figyelemmel arra, hogy az ügyben felmerült az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog, valamint a szociális biztonsághoz fűződő jog sérelmének a gyanúja, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. 
Az eljárásom során megkerestem a helyi önkormányzat jegyzőjét, annak érdekében, hogy nyújtson tájékoztatást az ügyben megtett intézkedéseikről és küldje meg számomra a keletkezett dokumentumok, valamint a vonatkozó helyi rendelet másolatát is. Ezen túl az ügy kapcsán felmerült jogértelmezési probléma tisztázása érdekében kikértem a szakminisztérium véleményét is.

A megállapított tényállás
A panaszos 2005. október 5-én kérelmezte az önkormányzatnál a rendszeres szociális segély megállapítását. A kérelemhez csatolt vagyonnyilatkozatban megjelölte, hogy egy Suzuki típusú személygépkocsival rendelkezik, a szerzés idejét 2005-ben határozta meg, és becsült forgalmi értékként 1.000.000,-Ft-ot adott meg. 
Az első fokon eljáró polgármester 2005. október 17-én kelt határozatában a kérelmet elutasította, az indokolásban hivatkozva arra, hogy a család vagyonának forgalmi értéke meghaladja az 1993. évi III. törvény alapján előírt összeget, az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének az ötvenszeresét - 2005. évben az 1.235.000,-Ft-ot -, így a hivatkozott törvény 4. § (1) bekezdés b) pontjában foglaltaknak megfelelően a kérelmet elutasítja.
A döntés ellen a panaszos az előírt határidőn belül fellebbezést terjesztett elő, melyet a képviselő-testület az október 25-én tartott ülésén bírált el, azt elutasította és az első fokú határozatot helyben hagyta. A határozat indokolása megismételte a polgármesteri döntésben foglaltakat, mely alapján a testület úgy döntött, hogy a polgármester a határozat meghozatalakor az érvényben lévő jogszabályok alapján, törvényesen járt el.

Az érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
17. § A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak. (2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

A vizsgálat megállapításai
A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény (a továbbiakban: Szt.) szerint a rendszeres szociális segélyre való jogosultság megállapításakor több szempontot kell vizsgálnia az eljáró hatóságnak, így elsődlegesen azt, hogy a kérelmező egészségkárosodott személynek vagy nem foglalkoztatott személynek minősül-e, és mindkét esetben azt, hogy a megélhetése biztosított-e. Az utóbbi feltételt is egyértelműen értelmezi a törvény, e szerint a család egy főre jutó jövedelmét kell meghatározni, és egyúttal konjunktív feltételként tisztázni kell azt is, hogy a kérelmezőnek magának, valamint családjának van-e vagyona. Ehhez a jogszabály hatályánál található fogalmakat szükséges áttekinteni, itt szerepel ugyanis, hogy e törvény alkalmazásában mit tekintünk vagyonnak.
A panaszos kérelmének elbírálásakor hatályban lévő törvény 4. § (1) bekezdés b) pontja alapján vagyonnak minősült az az ingatlan, jármű, gépi meghajtású termelő- és munkaeszköz, továbbá vagyoni értékű jog, amelynek
ba) külön-külön számított forgalmi értéke, illetőleg összege az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének a húszszorosát, vagy
bb) együttes forgalmi értéke az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének az ötvenszeresét
meghaladja. A szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátások jogosultsági feltételeinek vizsgálatánál nem minősült vagyonnak az az ingatlan, amelyben az érintett személy lakik, továbbá a mozgáskorlátozottságra tekintettel fenntartott gépjármű.
Az önkormányzat az elutasító döntéseiben csak a 4. § (1) bekezdés b) pontjára és az ötvenszeres összegre hivatkozott. Nem tett különbséget a jogszabályban meghatározott két további esetkör között, illetve helytelenül a bb) pont szerinti ötvenszeres összeget emelte ki elutasítási értékként, amelyre viszont akkor kell hivatkozni, ha a kérelmező többféle vagyon fajtával rendelkezik (például: jármű mellett ingatlannal, vagy vagyoni értékű joggal stb.), hiszen ekkor az együttes forgalmi értéket veszik alapul, amely valóban az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének ötvenszerese.
A vizsgált esetben azonban a ba) pontban rögzített rendelkezést kellett volna figyelembe venni, tekintettel arra, hogy a kérelmező csupán a lízingelt gépjárművet jelölte meg, melynek külön számított forgalmi értéke a nyugdíjminimum húszszorosát nem haladhatta volna meg. Az önkormányzat a jogszabálynak megfelelően vette ugyanakkor számításba, hogy a járművet a házastárs lízingeli, tekintve, hogy az Szt. egyértelműen rendelkezik arról, hogy kizárja a jogosultság megállapítását, ha a családnak van vagyona, a család pedig a közeli hozzátartozók közössége, és közeli hozzátartozónak minősül elsődlegesen a házastárs és az élettárs.
A vizsgálat keretében megkerestem az ifjúsági, családügyi, szociális és esélyegyenlőségi minisztert, aki válaszában egyetértett azzal, hogy a polgármester és a képviselő-testület az ellátás iránti kérelem elutasításakor nem a törvényi előírásoknak megfelelően járt el: „A panaszos a lízingelt gépjárműn kívül semmilyen egyéb, a vagyoni helyzet vizsgálatánál figyelembe veendő vagyontárggyal nem rendelkezett, így esetében – a határozat indokolásában foglaltaktól eltérően – az Szt. 4. § b) pontjának ba) alpontja szerinti összeghatárt kellett volna figyelembe venni (2005. évben ez 494.000,-Ft volt).
A minisztertől tájékoztatást kértem annak tisztázása érdekében is, hogy az Szt. szerinti vagyonnak kell-e tekinteni azt a gépjárművet, amelyet a kérelmező vagy családja csupán lízingel. 
A lízing az Egyesült Államokban jelent meg a második világháborút követő, tőkehiányos időkben, amikor a hadi célokra kifejlesztett kapacitások eszközeit polgári célokra kellett átállítani. A lízing ezután a nyugat-európai országokban is gyorsan elterjedt, Magyarországon nehezebben honosodott meg, egyrészt ismeretlensége miatt, másrészt mivel az alacsonynak mondható kamatterhek mellett a lízingdíjak magasak voltak.
Maga a lízingügylet atipikus szerződési formának tekinthető, amely két szereplő a lízingbe adó és a lízingbe vevő között jön létre. A lízingbe adó vállalja, hogy adott eszközt megvásárolja, és a lízingbe vevő használatára bocsátja. A szerződéssel a lízingbe vevő megszerzi a birtoklás és a használat, valamint a hasznosítás jogát is. A lízingbe vevő rendszeresen lízingdíjat fizet, amely a vételár kamatokkal növelt értékének adott naptári időszakra (hónapra) jutó része. A lízinget az egyes szerződéstípusok közül a haszonbérlettel szokták a legközelebbi rokonságba hozni. Fontos különbség viszont köztük, hogy a lízingügylet elején vagy végén tulajdon-átruházásra kerül sor, mely a haszonbérletre nem vonatkozik. A lízingszerződés lejártakor tehát az eszköz automatikusan vagy maradványérték megfizetése ellenében a lízingbe vevő tulajdonába mehet át, amennyiben ezt a felek előre kikötötték.
A miniszter asszony a válaszában kifejtette, hogy a lízingelt, azaz még nem tulajdonolt gépjármű vonatkozásában az Szt. idézett vagyon-fogalmának a vagyoni értékű jogra vonatkozó rendelkezései alkalmazandóak. A jogalkotó szándéka nyilvánvalóan nem irányulhatott arra, hogy olyan vagyontárgyak kerüljenek a vagyoni helyzet vizsgálata során beszámításra, amelyekre nézve a vagyontárgy birtokosa rendelkezési joggal nem bír. Jóllehet a panaszosnak (illetőleg házastársának) a gépjárművön – a lízingügyletek jellegéből fakadóan – számos igen komoly dologi joga (birtok, használat, hasznos szedése) áll fenn és az ehhez társuló felelősségi rendszer terjedelme is a tulajdonosi felelősséghez hasonlítható, a rendelkezési jog szükségszerűen korlátozott, a gépjármű a lízingcég tulajdonnában van.”
Mindezekből következően a miniszter asszony megítélése szerint a hivatkozott gépjármű forgalmi értéke helyett a panaszos (illetve házastársa) gépjárművön fennálló vagyoni értékű jogának forgalmi értékét kellett volna a vagyoni helyzet vizsgálata során megállapítani, az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 72. §-a alapján. A hivatkozott rendelkezés szerinti számítás alkalmazásával – a lízing futamidejétől függően – a panaszos vagyoni helyzete feltételezhetően lehetővé tenné a rendszeres szociális segély megállapítását. 
A vizsgálat aggályosnak találta, hogy egyik határozatból sem derült ki, hogy az önkormányzat milyen értékűnek tekintette a gépjárművet, holott ettől függött a rendszeres szociális segély iránti kérelem sorsa. A határozatok csupán annyit mondtak ki, hogy a jármű értéke meghalad bizonyos összeget, az 1.235.000,-Ft-ot. Ebből az következik, hogy nem fogadták el a panaszos által megjelölt 1.000.000,-Ft-os értéket, ill. az erről szóló nyilatkozatot, azonban az, hogy ezt mivel döntötték meg, a határozatból nem derült ki. A rendelkezésünkre bocsátott iratanyagban csupán egy internetes tájékoztató oldal található, amelyen egy 2005-ös állapotú, hasonló típusú Suzuki leírása szerepel, mely értékként, árként 1.731.000,-Ft-ot jelölt meg. 
Ki kell emelni, hogy abban az esetben, ha az önkormányzat vitatja a kérelmező által megjelölt jármű becsült értékére vonatozó nyilatkozatát, akkor a forgalmi értéket az irányadó jogszabály értelmében (ld: 32/1993. (II.17.) Korm. rendelet a gyermeknevelési támogatás megállapításának szabályairól, valamint a szociális ellátások igényléséhez felhasználható bizonyítékokról, melyet időközben hatályon kívül helyezett a 63/2006. (III. 27.) Korm. rendelet) a vám- és pénzügyőrség vagy független szakértő bevonásával kell megállapítania.
Tekintettel arra, hogy az Szt. 5. §-a kimondta, hogy a szociális ellátásra jogosultság, a jogosultat érintő jog és kötelezettség megállapítására, továbbá a hatósági ellenőrzésre - a 92/K. § (3) bekezdése szerinti hatósági ellenőrzés kivételével - (a továbbiakban: szociális igazgatási eljárás) az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló, többször módosított 1957. évi IV. törvény rendelkezéseit az Szt.-ben meghatározott eltérésekkel kellett alkalmazni, így a kérelem benyújtásakor és elbírálásakor is hatályos Áe.-ben megfogalmazott tényállás tisztázási kötelezettség terhelte az önkormányzatot, melynek keretében a fenti kérdéseket tisztáznia kellett volna. Ezen felül természetesen a határozatok alaki és tartalmi követelményeire vonatkozó rendelkezések is éppúgy irányadók a szociális igazgatásban eljáró döntést hozó szervekre.
A tényállás tisztázása során az eljáró közigazgatási szerv feladata és törvényi kötelessége, hogy feltárja a konkrét egyedi ügy eldöntése szempontjából jogilag releváns tényeket és körülményeket. Mindez feltétele a megalapozott határozat meghozatalának. A körülmények felderítésén és mérlegelésén túl a határozatban arra is ki kell térni, hogy az adott tényeket mely indokok alapján értékelte a közigazgatási szerv. Jogszabálysértő, ha a hatóság a tények felderítése nélkül, a mérlegelés indokait nem feltárva hoz határozatot.
Az Áe. 43. § (1) bekezdés c) pontja előírta, hogy a határozat indokolásban meg kell jelölni a megállapított tényállást és az annak alapjául szolgáló bizonyítékokat, az ügyfél által felajánlott, de mellőzött bizonyítást és a mellőzés okát. Tartalmaznia kell továbbá a határozat alapjául szolgáló jogszabályok megjelölését (nem csupán a jogszabály számára, a paragrafus és a bekezdés számra történő utalást, hanem az érthetőség érdekében a jogszabály tárgyának és a hivatkozási alapot képező szabálynak a tömör felidézését is). Mindezek feltüntetése az indokolásban azért nélkülözhetetlen, mert a közigazgatási szerv csak így tud nyomatékot adni döntésének azáltal, hogy meggyőző erővel (különösen elutasító, vagy kötelezettséget előíró határozatnál) fokozza az ügyféli önkéntes jogkövetést. Elutasító határozat esetén pedig elősegíti azt, hogy a kérelmező az elutasítás tényleges indokait megismerje, és ezzel nem teszi sablonossá a döntések indokolását, hiszen a döntés érdemi és jogi indokolása még nagy számú ügyek esetében sem válhat formális jellegűvé.
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése deklarálja, hogy a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. A jogállamiság egyik tartalmi eleme pedig a jogbiztonság. A jogbiztonság megköveteli a normák egyértelműségét, és az egyes jogintézmények kiszámíthatóságát, ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. A jogintézmények csak akkor működhetnek alkotmányosan, ha az intézmények az eljárási normákat betartják.
A fentiek alapján megállapítom, hogy az önkormányzat eljárása nem felelt meg a vonatkozó jogszabályok előírásainak, megsértette a jogbiztonság alkotmányos elvét, ütközött a tisztességes eljárás követelményével, valamint visszásságot okozott a panaszos szociális biztonsághoz való jogával összefüggésben.
Mindazonáltal, megállapítottam, nem egyértelmű a jogalkalmazók számára, hogy a lízingszerződés esetén hogyan járjanak el, és miképpen minősítsék az adott vagyontárgyat, amely általában gépjármű; vagyonnak tekintsék-e vagy hagyják figyelmen kívül. 
Álláspontom szerint - egyetértve a miniszter által javasolt megoldással -  az önkormányzat akkor jár el helyesen, ha a vagyoni helyzet vizsgálatakor nem a lízingelt dolog forgalmi értékét, hanem ahelyett az azon fennálló vagyoni értékű jog forgalmi értékét állapítja/állapíttatja meg.
Fentieken túl indokolt, hogy a jogalkotó a feltárt szabályozási hiányosságot pótolja, hiszen mára már mindennapossá váltak a lízingügyletek, a jogalkotásnak pedig követnie kell a társadalmi változásokat, igényeket.

Ajánlás
Figyelemmel arra, hogy a jogalkalmazás és jogértelmezés e kérdésben nem egységes és egyértelmű, az Obtv. 25. §-a alapján felkérem a szociális és munkaügyi minisztert, hogy fontolja meg a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény vagyonnal kapcsolatos rendelkezéseinek a lízingre vonatkozó szabályok pontosításával összefüggő módosítását. Kérem továbbá, hogy a jogalkalmazók egységes gyakorlata kialakításának elősegítése érdekében, hatáskörén belül, tegye meg a szükséges intézkedéseket.
A feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság kiküszöbölése érdekében, az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem, hogy Tiszalúc Önkormányzatának képviselő-testülete a jelentésemben foglalt szempontok figyelembevételével vizsgálja felül az adott ügyben hozott határozatát.
Felkérem továbbá a polgármestert és a jegyzőt, hogy az Obtv. 21. § (2) bekezdésében foglaltak alapján a kezdeményezéssel kapcsolatos álláspontjukról, valamint megtett intézkedéseikről 30 napon belül tájékoztatni szíveskedjenek.

Budapest, 2006. július 6.

Lenkovics Barnabás sk.

Melléklet Az árintett jogszabályok
A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény (Szt.)
4. § (1) b) vagyon: ha e törvény másként nem rendelkezik az az ingatlan, jármű, gépi meghajtású termelő- és munkaeszköz, továbbá vagyoni értékű jog, amelynek
ba) külön-külön számított forgalmi értéke, illetőleg összege az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének a húszszorosát, vagy
bb) együttes forgalmi értéke az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének az ötvenszeresét
meghaladja. A szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátások jogosultsági feltételeinek vizsgálatánál nem minősül vagyonnak az az ingatlan, amelyben az érintett személy lakik, továbbá a mozgáskorlátozottságra tekintettel fenntartott gépjármű;
c) család: egy lakásban, vagy személyes gondoskodást nyújtó bentlakásos szociális, gyermekvédelmi intézményben együtt élő, ott bejelentett lakóhellyel vagy tartózkodási hellyel rendelkező közeli hozzátartozók közössége;
d) közeli hozzátartozó
da) a házastárs, az élettárs,
db) a húszévesnél fiatalabb, önálló keresettel nem rendelkező; a huszonhárom évesnél fiatalabb, önálló keresettel nem rendelkező, nappali oktatás munkarendje szerint tanulmányokat folytató; a huszonöt évesnél fiatalabb, önálló keresettel nem rendelkező, felsőoktatási intézmény nappali tagozatán tanulmányokat folytató; valamint korhatárra való tekintet nélkül a tartósan beteg, illetve a testi, érzékszervi, értelmi, beszéd- vagy más fogyatékos vér szerinti, örökbe fogadott, illetve nevelt gyermek,
dc) a 18. életévét be nem töltött gyermek vonatkozásában a vér szerinti és az örökbe fogadó szülő, illetve a szülő házastársa vagy élettársa;
5. § A szociális ellátásra jogosultság, a jogosultat érintő jog és kötelezettség megállapítására, továbbá a hatósági ellenőrzésre - a 92/K. § (3) bekezdése szerinti hatósági ellenőrzés kivételével - (a továbbiakban: szociális igazgatási eljárás) az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló, többször módosított 1957. évi IV. törvény (a továbbiakban: Áe.) rendelkezéseit az e törvényben meghatározott eltérésekkel kell alkalmazni.
10. § (1) A szociális ellátásra való jogosultság elbírálásához a kérelmező kötelezhető arra, hogy családja vagyoni, jövedelmi viszonyairól nyilatkozzék, illetve azokat igazolja. A pénzbeli és természetbeni ellátásoknál - ha jogszabály másként nem rendelkezik - a nyilatkozat és az igazolás tartalmának, illetve benyújtásának részletes szabályait a települési önkormányzatok rendeletben szabályozzák. Ha e törvény másképp nem rendelkezik, a jövedelemszámításnál irányadó időszak a havonta rendszeresen mérhető jövedelmeknél a három hónapot, egyéb jövedelmeknél pedig az egy évet nem haladhatja meg.
(2) Ha az önkormányzat hivatalos tudomása vagy környezettanulmány lefolytatása alapján a kérelmező életkörülményeire tekintettel az (1) bekezdés szerinti jövedelemnyilatkozatban foglaltakat vitatja, felhívhatja a kérelmezőt az általa lakott lakás, illetve saját és a családja tulajdonában álló vagyon fenntartási költségeit igazoló dokumentumok benyújtására. Abban az esetben, ha a fenntartási költségek meghaladják a jövedelemnyilatkozatban szereplő jövedelem 50%-át, a jövedelem a fenntartási költségek figyelembevételével vélelmezhető.
(3) A szociális hatáskört gyakorló szervek megkeresésére az állami adóhatóság illetékes igazgatósága 15 napon belül köteles közölni a szociális ellátást igénylő, valamint - írásbeli felhatalmazás alapján - az egy főre jutó havi jövedelem kiszámításánál figyelembe veendő személy személyi jövedelemadójának alapját.
25. § (1) A jogosult részére jövedelme kiegészítésére, pótlására pénzbeli szociális ellátás nyújtható.
(3) A települési önkormányzat szociális rászorultság esetén - a szociális alapellátás keretében - a jogosult számára időskorúak járadékát, rendszeres szociális segélyt, lakásfenntartási támogatást, ápolási díjat, átmeneti segélyt állapít meg e törvényben, valamint az önkormányzat rendeletében meghatározott feltételek szerint (a továbbiakban együtt: szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátások).
32. § (1) A szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátások iránti kérelmet - ha e törvény másként nem rendelkezik - a kérelmező lakóhelye szerint illetékes települési önkormányzat polgármesteri hivatalánál vagy az önkormányzat rendeletében meghatározott önkormányzati szervnél kell előterjeszteni.
(2) A szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátásokról szóló határozatot a bíróság nem változtathatja meg.
(3) Ha e törvény másként nem rendelkezik, az önkormányzat rendeletben szabályozza az önkormányzati pénzbeli ellátások megállapításának, kifizetésének, folyósításának, valamint ellenőrzésének szabályait.
Rendszeres szociális segély
37/A. § (1) A rendszeres szociális segély a megélhetést biztosító jövedelemmel nem rendelkező, hátrányos munkaerő-piaci helyzetű aktív korú személyek részére nyújtott támogatás. A települési önkormányzat, 2006. január 1-jétől a települési önkormányzat jegyzője rendszeres szociális segélyt állapít meg annak az aktív korú személynek, aki
a) egészségkárosodott, vagy
b) nem foglalkoztatott,
feltéve, hogy megélhetése más módon nem biztosított. A b) pont szerinti személy esetében a rendszeres szociális segély megállapításának feltétele, hogy vállalja a beilleszkedését segítő programban való részvételt.
(2) Az (1) bekezdés a) pontja alkalmazásában egészségkárosodott személynek minősül az, aki
a) munkaképességét legalább 67%-ban elvesztette, vagy
b) vakok személyi járadékában részesül, vagy
c) fogyatékossági támogatásban részesül.
(3) Az (1) bekezdés b) pontja alkalmazásában nem foglalkoztatott személynek minősül az, akinek esetében
a) a munkanélküli járadék, illetőleg a jövedelempótló támogatás folyósítási időtartama lejárt, és álláskeresést ösztönző juttatásban nem részesül, vagy
b) a munkanélküli járadék folyósítását keresőtevékenység folytatása miatt a folyósítási idő lejártát megelőzően szüntették meg, és a keresőtevékenységet követően az Flt. alapján munkanélküli járadékra nem szerez jogosultságot, vagy
c) a rendszeres szociális segély iránti kérelem benyújtását megelőző két évben a megyei, fővárosi munkaügyi központtal (a továbbiakban: munkaügyi központ), illetőleg annak kirendeltségével, vagy a lakó-, tartózkodási hely szerint illetékes települési önkormányzat által kijelölt szervvel (a továbbiakban: együttműködésre kijelölt szerv) legalább egy év időtartamig együttműködött, vagy
d) az ápolási díj, a gyermekgondozási segély, a gyermeknevelési támogatás, a rendszeres szociális járadék, a bányász dolgozók egészségkárosodási járadéka, az átmeneti járadék, a rokkantsági nyugdíj, a baleseti rokkantsági nyugdíj folyósítása megszűnt, és közvetlenül a kérelem benyújtását megelőzően a munkaügyi központtal, illetve annak kirendeltségével, vagy az együttműködésre kijelölt szervvel legalább három hónapig együttműködött,
és keresőtevékenységet nem folytat, ide nem értve a települési önkormányzat által szervezett foglalkoztatást és az alkalmi munkavállalói könyvvel végzett munkát.
(4) Az (1) bekezdés alkalmazásában akkor nem biztosított a megélhetése
a) az (1) bekezdés a) pontjában megjelölt személynek, ha havi jövedelme, valamint családjában az egy főre jutó havi jövedelem nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 80%-át,
b) az (1) bekezdés b) pontjában megjelölt személynek, ha havi jövedelme nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 70%-át, valamint családjában az egy főre jutó havi jövedelem nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 80%-át
és vagyona sem neki, sem családjának nincs.

A gyermeknevelési támogatás megállapításának szabályairól, valamint a szociális ellátások igényléséhez felhasználható bizonyítékokról szóló 32/1993. (II. 17.) Korm. rendelet
(Hatály: 2005. IX. 1. – 2005. XII. 31.)
8/A. § (1) A rendszeres szociális segély megállapítása iránti kérelemhez mellékelni kell az 1. számú melléklet szerinti jövedelemnyilatkozatot és az 5. számú melléklet szerinti vagyonnyilatkozatot, továbbá
(3) Ha az önkormányzat - 2006. január 1-jétől a jegyző - vitatja az 5. számú melléklet szerinti vagyonnyilatkozat
a) ingatlanokra vonatkozó I. részében az ingatlan becsült forgalmi értékeként közölt értéket, az ingatlan fekvése szerinti illetékhivatal megkeresésével,
b) egyéb vagyontárgyakra vonatkozó II. részében a jármű, gépi meghajtású termelő- és munkaeszköz becsült értékeként közölt értéket, a vám- és pénzügyőrség vagy független szakértő bevonásával
állapítja meg a forgalmi értéket.

5. számú melléklet a 32/1993. (II. 17.) Korm. rendelethez
VAGYONNYILATKOZAT
B) Vagyoni adatok
I. Ingatlanok
1. Lakástulajdon és lakótelek-tulajdon (vagy állandó, illetve tartós használat): címe: ............................................................ város/község .................................................... út/utca .................... hsz. alapterülete: ........... m2, tulajdoni hányad: ...................., a szerzés ideje: ................ év
Becsült forgalmi érték:* .............................................. Ft
2. Üdülőtulajdon és üdülőtelek-tulajdon (vagy állandó, illetve tartós használat): címe: ............................................................ város/község .................................................... út/utca .................... hsz. alapterülete: ........... m2, tulajdoni hányad: ...................., a szerzés ideje: ................ év
Becsült forgalmi érték:* .............................................. Ft
3. Egyéb, nem lakás céljára szolgáló épület-(épületrész-)tulajdon (vagy állandó használat):  megnevezése (zártkerti építmény, műhely, üzlet, műterem, rendelő, garázs stb.): ............................................. címe: ............................................................ város/község .................................................... út/utca .................... hsz. alapterülete: ........... m2, tulajdoni hányad: ...................., a szerzés ideje: ................ év
Becsült forgalmi érték:* .............................................. Ft
4. Termőföldtulajdon (vagy állandó használat): megnevezése: ................................................. címe: .................................................... város/község .................................................... út/utca .................... hsz. alapterülete: ........... m2, tulajdoni hányad: ...................., a szerzés ideje: ................ év
Becsült forgalmi érték:* .............................................. Ft
II. Egyéb vagyontárgyak
1. Gépjármű:
a) személygépkocsi: ......................................... típus .................. rendszám
a szerzés ideje: .............................................................
Becsült forgalmi érték:** ...................................... Ft
b) tehergépjármű, autóbusz, gépi meghajtású termelő- és munkaeszköz: ......................................... típus .................. rendszám
a szerzés ideje: .............................................................
(rendszám nélküli gépek esetén a gyártási vagy azonosító számot kell feltüntetni)
Becsült forgalmi érték:** ...................................... Ft
2. Takarékbetétben elhelyezett pénzösszeg:
........................................................................ pénzintézet
.......................................................... betétkönyv száma ................................ összeg
........................................................................ pénzintézet
.......................................................... betétkönyv száma ................................ összeg
3. Készpénz összege: ........................................................................................ Ft
4. Pénzintézeti számlakövetelés vagy más szerződés alapján fennálló pénzkövetelés:
........................................................................ pénzintézet
.......................................................... betétkönyv száma ................................ összeg
........................................................................ pénzintézet
.......................................................... betétkönyv száma ................................ összeg
Kijelentem, hogy a fenti adatok a valóságnak megfelelnek. Hozzájárulok a nyilatkozatban szereplő adatoknak a szociális igazgatási eljárásban történő felhasználásához, kezeléséhez.
 	 	
 Kelt: .......... év .............................. hó ............ nap	 	
 	 ...........................................	
 	 aláírás 	
Megjegyzés:
Ha a kérelmező vagy családtagja bármely vagyontárgyból egynél többel rendelkezik, akkor a vagyonnyilatkozat megfelelő pontját a vagyontárgyak számával egyezően kell kitölteni. Amennyiben a vagyonnyilatkozatban feltüntetett vagyon nem a Magyar Köztársaság területén van, a forgalmi értéket a vagyon helye szerinti állam hivatalos pénznemében is fel kell tüntetni.
 * Becsült forgalmi értékként az ingatlannak a településen szokásos forgalmi értékét kell feltüntetni.
** Becsült forgalmi értékként a jármű, illetve termelő- és munkaeszköz kora és állapota szerinti értékét kell feltüntetni.

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.)
26. § (1) A közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez a rendelkezésre álló adatok nem elegendőek, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le.
(2) A közigazgatási szerv által hivatalosan ismert és a köztudomású tényeket nem kell bizonyítani.
(3) Bizonyítási eszközök különösen: az ügyfél nyilatkozata, az irat, a tanúvallomás, a szemle és a szakértői vélemény.
(4) A közigazgatási szerv a bizonyítékokat egyenként és összességükben értékeli, és az ezen alapuló meggyőződése szerint állapítja meg a tényállást.
42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.
(2) Az ügyfél kérelmére indult eljárásban - jogszabályban meghatározott esetben - a kérelemnek helyt adó határozathoz fűződő jogkövetkezményeket kell alkalmazni akkor is, ha a közigazgatási szerv az előírt határidőn belül a kérelem teljesítését nem tagadta meg.
43. § (1) A határozatnak tartalmaznia kell:
a) az eljáró közigazgatási szerv megnevezését, az ügyfél nevét és lakóhelyét (székhelyét), az ügy számát, tárgyának és ügyintézőjének megjelölését,
b) a rendelkező részben a közigazgatási szerv döntését, továbbá a fellebbezés és a bírósági felülvizsgálat lehetőségéről való tájékoztatást,
c) az indokolásban a megállapított tényállást és az annak alapjául elfogadott bizonyítékokat; az ügyfél által felajánlott, de mellőzött bizonyítást és a mellőzés indokait; az eljárt szakhatóságok megnevezését és azokat a jogszabályokat, amelyek alapján a közigazgatási szerv a határozatot hozta,
d) a határozat hozatalának helyét és idejét, a határozat aláírójának nevét, hivatali beosztását és a közigazgatási szerv bélyegzőlenyomatát.

Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (Itv.)
72. § (1) A vagyoni értékű jogok egy évi értékéül az ezzel terhelt dolog - terhekkel nem csökkentett - forgalmi értékének egyhuszad részét kell tekinteni.
(2) A meghatározott időre szóló vagyoni értékű jog értéke az egyévi érték és a kikötött évek szorzata. A jog így számított értéke azonban nem haladhatja meg az egyévi érték 20-szorosát, illetve természetes személy javára kikötött haszonélvezet, használat joga esetén az egyévi értéknek a (4) bekezdés a) pontjában meghatározott életkor szerinti többszörösét.
(3) A bizonytalan időre terjedő vagyoni értékű jog esetében a jog értéke - a (4) bekezdésben foglaltak kivételével - az egy évi érték ötszöröse.
(4) Ha a vagyoni értékű jog valamely személy életének, házasságának vagy özvegységének idejére terjed, annak értékét az illető személy életkorához képest a következő módon kell megállapítani:
a) ha a vagyoni értékű jog jogosultja: 
 25 évesnél fiatalabb, az egyévi érték	 10-szerese, 	
 25-50 éves, az egyévi érték	 8-szorosa, 	
 51-65 éves, az egyévi érték	 6-szorosa, 	
 65 évnél idősebb, az egyévi érték	 4-szerese; 	
b) ha a vagyoni értékű jog tartama mind a jogosult, mind a kötelezett élete, házassága vagy özvegysége idejétől függ, az a) pontban megállapított szorzók alkalmazásánál a két személy közül az idősebbnek az életkora az irányadó;
c) ha a vagyoni értékű jog tartama több egyidejűleg jogosult személy élettartamától függ, mégpedig oly módon, hogy a jogosultság a legelőször elhalt személy halálával megszűnik, az értékelésnél a legidősebb személy életkora az irányadó; ha pedig a jogosultság a legutóbb elhalt személy haláláig tart, a kiszámítás a legfiatalabb személy életkora szerint történik. A vagyonszerzési illetéket az egyes jogosultak olyan arányban viselik, mint amilyen arányt az életkoruk szerint számított vagyoni értékű jogok értéke ezek együttes értékében képvisel;
d) ha a vagyoni értékű jog tartama a házasság idejére terjed, a kiszámításnál az idősebb házastárs életkora az irányadó.
(5) Az időleges üdülőhasználati jog értéke: e jog egy évi értékének [72. § (1) bekezdés] annyiszor háromszázhatvanötöd része, ahány nap megszerzéséről szól a szerződés. Egyebekben a 72. § (2)-(3) bekezdésében foglaltak az irányadóak.
(6) Az (1)-(5) bekezdéstől eltérően az önálló orvosi tevékenység működtetési jogának értékét a vonatkozó adásvételi vagy ajándékozási szerződésben megjelölt - illetőleg folytatás esetén a szerző fél által bejelentett - érték alapján lehet megállapítani. Amennyiben az előzőek szerinti érték nem fejezi ki a valós értékviszonyokat, az illetékhivatal becslés útján állapítja meg az értéket.
102. § (1) E törvény alkalmazásában
a) vagyon: az ingatlan, az ingó, a vagyoni értékű jog;
b) ingatlan: a föld és a földdel alkotórészi kapcsolatban álló minden dolog;
c) ingó: a fizetőeszköz, az értékpapír, valamint mindaz, ami ingatlannak nem minősülő dolog;
d) vagyoni értékű jog: a földhasználat, a haszonélvezet, a használat joga - ideértve a szövetkezeti háztulajdonra vonatkozó rendelkezések szerinti használati jogokat -, továbbá a vagyonkezelői jog és az önálló orvosi tevékenység működtetési joga; (…)